Пол Верлен
Зимна вечер

Превод от френски: Гео Милев, 1922

chitanka.info

Гласът на рога към леса страдай

във болка — би казал осиротяла,

която спира пред върха, замряла

на вятъра в разкъсания лай.

Душата на вълка в тоз глас ридай

под слънцето на залез догоряло

сред немощ — би казал невинно-бяла,

която упоява с чар без край.

За да усили тази скръб нерада,

снегът като саван разкъсан пада

през вечерния сумрак окървавен.

И сякаш че въздиша кротка есен:

тъй нежен и тъй сладостно-унесен

е целият пейзаж смирен и бавен.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.